V předchozích dílech...
Renée se bála, že ji Ben podvádí.
A jak jim detektiv Vance šlapal na paty,...
Myslíš, že budeme potřebovat právníka?
Právník nebude potřeba, dámy.
Susan chtěla uprchnout.
Kdyby mě chytili, tak bych byla pryč na hodně dlouho.
Lynette požádala Toma o pomoc.
Teď nemůžeš odjet do Paříže.
Jsem spoluviník vraždy.
Carlos zmizel z rehabilitace.
Odhlásil se před dvěma hodinami.
Co? Proč jste ho nezastavil?
Moje soukromé vyšetřování se stává oficiálním.
Ale dříve než to mohl oznámit,...
se Bree rozhodla se vším skoncovat.
Bree Van De Kamp
vždycky chtěla žít svůj život
s elegancí a ladností.
Přesně tak také chtěla zemřít.
Její plán byl nalít si sklenku oblíbené Chardonnay,
obléct si svou nejoblíbenější noční košili
a nechat za sebou dopis na nočním stolku.
Ano, Bree měla vše, co potřebovala k elegantní smrti.
Vše kromě...
soukromí.
Děkuji, ale já nic nepotřebuji.
Vraťte se ráno.
A měla byste vzít mop.
Otevři dveře.
Renée?
Až napočítám do tří. Jedna....
Jdeš nevhod.
Dva...
Opravdu, právě mám něco rozdělané.
Kde je?
Kdo?
Ben.
Muž, kterého se mi snažíš ukrást.
Nerozumím...
Myslíš si, že tě nezmlátím?
Jednou jsem praštila číšníka, protože mi zapomněl přinést krutony!
Jsi mrtvá!
Renée, prosím, musíš odejít.
Už od té doby, kdy jsme se potkaly,
z tebe vypadávají tyhle fráze z „nedělní školy“,
aby si lidé mysleli, že ty jsi ta vele-dáma.
Ale já jsem tě prokoukla.
Nejsi nic jiného, než špína
v noční košili Nancy Reagan.
Proč máš zbraň?
Bree...
Na něco jsem se tě ptala.
Proč je na stole zbraň?
Ne, nečti to.
Bree.
Prosím, odejdi.
Prosím.
Ty jsi se opravdu chtěla...
Panebože!
Renée Perry neměla tušení, jak blízko měla její kamarádka
k sebevraždě
a Bree Van De Kamp neměla tušení,
jak blízko k výstřelu byla.
Titulky vždy jako první na www.zoufalemanzelky.com! Přeložila: Nine9, Jirka164, Korekce: Marky852
a mnoho dalších zajímavostí o seriálu! Navštivte nás!
www.zoufalemanzelky.com
Udržování tajemství je osamocená práce.
Proto taky hledáme někoho, komu bychom se svěřili.
Spojence, který to pochopí...
Rádce, kterému můžeme věřit...
Přítele, který nás nebude soudit.
Ale ne každý, kterému své tajemství řeknete,...
bude šťastný.
Ahoj.
Dobré ráno.
Ahoj mami, dívej, kdo neodjel do Paříže.
Já vím. Váš otec musel svůj výlet přerušit.
Kvůli pracovní schůzce.
Dobře pro nás, co?
Jestli jste už dojedli,
tak proč si nevezmete věci?
Hodím vás do školy.
- Dobře. - Tak dobře.
Ne!
Spolupachatelé vraždy nedostávají palačinky.
Já vím, že tohle je ta poslední věc,
kterou jsi očekával
- se zabývat... - Jo, tak to lze taky říct.
Jak ses do tohohle mohla zaplést?
Je to chyba Gaby a Carlose.
Já jsem... pomáhala kamarádce.
Aha, pomáhala kamarádce.
Ale když jsem tě požádal, abys odnesla moje tričko do čistírny,
to byly vždycky velké dohady,
ale zakopávání těla v lese...
Mohl bys ztišit hlas?
Podívej, já nevím, co by se teď mělo dít.
A co když se objeví Chuck a zatkne tě?
Řekl Gaby, že oficiální vyšetřování
začne dnes ráno,
takže ano, může mě přijít zatknout.
Sakra, Lynette! Jak jsi mohla dovolit, aby se to stalo?!
Z těch čtyř bys měla být ty ta chytrá.
Jste připravení?
Jo, sejdeme se u auta.
- Dobře. - OK.
Teď potřebuji podporu a ne přednášku.
Dobře, máš pravdu.
Promiň.
Najdu způsob, jak to spravit.
A teď novinky.
Detektiv Charles Vance byl zabit na náměstí ve Fairview
řidičem, který od nehody ujel.
Případ je v současné době v šetření.
Jestli má někdo nějaké informace,
prosím, kontaktujte policii ve Fairview.
Jak se mohl odhlásit a odejít?!
Jak už jsem vám řekl po telefonu a jak jsem vám taky napsal SMSkou,
a jak Vám to říkám osobně,
tohle je rehabilitační centrum a ne vězení.
Jo, no, moc to jako rehabilitační centrum nevypadá,
když připustíte, že jsou pacienti venku a popíjejí.
Ztište hlas, prosím.
Vzbudíte lidi na cracku.
Omlouvám se, ale víte, jaký mám strach?
Můj manžel je celou noc pryč.
Nevím, kde je, nebo co dělá.
Podívejte, i kdyby měl recidivu,
věřím, že se brzy vrátí. Potom vám hned zavoláme domů,
takže byste tam měla jít.
Mohl byste aspoň předstírat, že se staráte?
Ne s mým platem.
Děláte velkou chybu, sestři.
Mám spoustu kamarádů opilců
a nikomu tohle místo nedoporučím.
A znovu naše nejnovější novinka...
Fairviewský policejní detektiv Chuck Vance je mrtvý poté,
co ho přejel řidič, který následně ujel.
Tohle společnost ochromilo.
Detektiv Vance přecházel ulici Lake Street
přibližně v 23:00 hodin,
když byl sražen tmavým Sedanem.
Ahoj, sluníčko. Jak se dnes ráno cítíš?
Hrozně... a odporně.
Asi je to moje vina.
Včera jsem ti do čaje dala nějaká sedativa,
a tak nějak ti zapomněla říct „kdy“.
Ty jsi mě nadrogovala?
Musela jsem se ujistit, že přes noc budeš spát v pohodě.
Nechtěla jsem tě ráno najít rozvalenou
s pořezaným zápěstím.
Špaňelskou omeletu?
Jestli mě opravdu chceš ochránit,...
dej to pryč.
Dobře, dej mi vědět, co máš ráda na snídani
a zítra to pro tebe udělám.
Zítra? Ty tady budeš zítra?
A v dohledné budoucnosti.
Neviděla jsi moje Louis Vuitton tašky tam nahoře?
Stěhuju se.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Tohle nemusíš dělat.
Potom, o co jsi se pokoušela včera v noci,
nemám na výběr.
Ale já jsem v pohodě.
To včera bylo jen dočasné pobláznění.
Ve světle rána se cítím absolutně...
Ty jsi vzala tkaničky ze všech mých tenisek?
Jo a taky jsem se zbavila všech nožů, žiletek, prášků,
čisticích prostředků a sprchového závěsu.
Jak bych se mohla zabít sprchovým závěsem?
Nemohla, jen jsem si myslela, že už je škaredý.
Vidíš? Proto tady nemůžeš zůstat.
Přivedeš mě k šílenství.
Hmm, raději tě uvidím ve svěrací kazajce než v rakvi.
To je od tebe milé, ale já už jsem v pohodě.
Je zcela nové ráno a já miluju život.
Dobrá.
Teď, když už máš zdravou mysl,
proč ses chtěla zabít?
To je složité.
Jsem si jistá, že je.
A taky jsem si jistá, že nikam neodejdu,
dokud nebudu přesně vědět, co tě to napadlo!
Renée, prosím, tohle je tak zbytečné.
Co se děje?
Právě jsem dostala blbé zprávy o tvém příteli, Chucku Vancovi.
Susan?
Susan.
Pomůžete mi s tím kufrem?
Ne, Ne! Nikdo ji nebude pomáhat s kufrem.
Miku, měl bys spát.
To ty taky. Kam si myslíš, že jdeš?
Ty víš kam. Do New Yorku.
Napsala jsem ti vzkaz a nechala jsem ho na nočním stolku.
- Já myslel... - Vypadáš dobře, Miku.
Myslel jsem, že tohle jsme probrali včera v noci.
Nemůžeš se prostě zvednout a odejít.
Ty jsi to probral. Počkala jsem, než jsi šel do postele
a pak jsem znovu potvrdila mou rezervaci letenky.
Pokud jedeš, tak jedeš bez oblečení.
Miku! Co to...?
Můžete chvilku počkat?
Vypadá to, že sis balila celý měsíc.
Tři týdny.
Felix domluvil setkání s majiteli galerie,
a jestli to vyjde, tak můžeme přemýšlet o přestěhování se do NY.
Já se do New Yorku nepřestěhuji.
Proč ne?
Mám tady instalařinu.
Pomysli na to, jak lepší to bude.
Budeš čistit trubky ve velkém městě.
Přestaň. Tohle není o tvé umělecké kariéře.
- Ne? - Ne.
Snažíš se utéct před Chuckem Vancem.
Dobře, máš pravdu.
Mám trable.
Ještě jeden výslech od Chucka
a rozbije mě jako vejce, a pak půjdu do vězení
a půlka sousedství se mnou.
Promiň, tohle nemůžu riskovat.
Musíš mě nechat jít.
Co se děje?
Panebože, Chuck je mrtvý?
Někdo ho srazil a ujel. To je vše, co víme.
Tak, co teď?
Nic, vše je v pořádku.
Jediná osoba, která nás spojovala s Alejandrovou vraždou, je pryč.
Gaby, byl to přítel Bree.
Jo, a kdyby ho odkopla, když jsem jí řekla,
nedostali bychom se do potíží.
Jestli jsi skončila, myslím, že je čas,
abychom si položily otázku.
Která je?
Udělal to někdo schválně?
Panebože, on byl zavražděn?
Ne! Ne, ne, ne, ne, ne. Byla to nehoda.
Nezdá se to trochu... příhodné?
Možná se Bůh rozhodl odpovědět na naše modlitby
prostřednictvím jednoho ze svých opilých řídících andělů.
Kdo jsme, abychom se ptaly Boha?
Měly jsem sice dost potíže, to jo,
ale žádná z nás není tak chladnokrevná, že?
Možná se nás někdo snaží ochránit?
Panebože. Carlos.
Carlos to nemohl udělat.
Je pořád na odvykačce, ne?
Samozřejmě, že je.
Konečně máme štěstí. Prostě to tak je.
Chtěly jsme, aby byl Chuck pryč, a on je.
Je to prostě náhoda.
Náhoda?
Jo, Bree, náhody se stávají,
jinak by pro ně to slovo neexistovalo.
Hádám, že bychom to měly hodit za hlavu
a vrátit se zase k normálu.
To zní jako plán.
Souhlasíš, Susan?
Jasně.
Bree?
Všichni souhlasí, že to byla jen nehoda?
Pokud to říkáš.
Tome? Tome, mám velkou novinu!
Neuvěříš, co se stalo...
Bobe?
Co jsi to udělala?
Ty jsi pohřbila muže v lese?
Ona pouze pomáhala kamarádce, nezapomeň na to.
Ty jsi to řekl Bobovi?
Samozřejmě, pokud tě zatknou,
budeš potřebovat advokáta.
Tome, právě jsem si uvědomil, že všichni, které jsem pozval
na mou poslední grilovačku, jsou zapleteni do vraždy.
A tohle je voda.
Hned přinesu skotskou.
To jsi neměl dělat, nepotřebujeme právníka.
Musíme se připravit na nejhorší, Lynette.
Nenechám, aby tě děti navštěvovaly přes mříž
- o příštím Dnu matek. - Ne, ne, ne, poslouchej mě.
Chuck Vance zemřel včera v noci.
Cože?
Srazilo ho auto.
Panebože, tohle jste taky byli vy??
Ne!
Opravdu?
A-a Chuck byl jediný, který věděl o...
Jo.
Dobře.
Takže, Bobe…
Asi tě už nebudeme potřebovat.
Ale pokud chceš, můžeš mi naúčtovat tuhle hodinu.
S tím počítej.
Beru si skotskou.
Takže je po všem?
Myslím, že jo.
Dobře, co se děje?
Jediný chlap, který nás všechny mohl dostat do vězení, je pryč.
Jsme svobodní, ale ty tu pořád takhle sedíš,
v ještě větší depresi.
Rád bych věděl proč.
Já nevím.
Rozesmutnilo tě, že Chucka zabili?
Trochu.
Moc ne.
No tak proč jsi tak... mimo?
Já nevím.
Jak to, že ne?
Proč se rozčiluješ?
Protože už měsíce se vozíme
na téhle horské dráze a já jsem připraven z ní vystoupit.
No, tak promiň,
jestli se dost neusmívám a nezářím,
ale dusím v sobě pěkně velké tajemství.
No a? Každý má tajemství.
Ne tak velké jako já. Pomáhala jsem zakopat mrtvolu.
A náš mechanik vaří čisté péčko.
Náš řezník mlátí bezdomovce,
a knihovnice je nymfomanka.
Svět je plný
obyčejných lidí, kteří dělají hnusné věci.
Tak se vzmuž, nebo se té viny zbav.
Pokračujme s našimi životy.
Vím, že máš pravdu...
Nedává žádný smysl, abych byla v depresi,
a vím, že Alejandro byl bastard.
A zasloužil si zemřít.
Zasloužil. To tedy rozhodně ano.
Proč jsi pořád tak...
Nevím.
Ale přijdu na to. Slibuji.
Díky.
Naše knihovnice je nymfomanka?
To jsem si vymyslel.
Protože mě vždycky rozvibruje.
Pojďme jíst.
- Detektiv Murphy? - Jo.
Zdravím. Chtěla jsem se jen stavit a říct, jak moc je mi líto,
co se stalo strážníku Vanceovi.
Je to taková tragédie. Už víte, kdo by to mohl udělat?
Kdo jste?
Jsem Gabrielle Solis.
Znala jsem Chucka přes jeho přítelkyni, Bree Van De Kamp.
Je to moje kamarádka.
Mrcha první třídy.
Se kterou mluvím zřídka, protože je potvora.
Takže,...
byli u toho nějací svědci?
Každý tady ví, co Chuckovi udělala.
Svedla ho a pak mu zlomila srdce, jako by nic neznamenal.
Nemůžu uvěřit, že se s ní chtěl oženit.
Jo, já vím. Vzít si Bree by byla ta nejhorší věc,
co by se mu kdy stala.
No, druhá nejhorší.
Takže nějaké nápady? Vůbec nic?
Ještě ne. Omluvte mě.
No, víte, co si myslím, že se stalo?
- Opilí puberťáci ho srazili. - Jo.
Je to s nimi takhle každé jarní prázdniny.
Kdybych byla vámi, zkontrolovala bych gril
každého poďobaného děcka v okruhu 100 mil.
Nebyla to nehoda.
Nebyla?
Nebyly tam žádné stopy pneumatik.
Žádný pokus o brždění nebo strhnutí volantu.
Kdokoliv to udělal, šel po Chuckovi.
Takže... nějaké stopy na autě,
nebo... kdo by se za tím řidičem rozjel?
Ne, madam, ale monitorujeme každou autoklempírnu ve státě.
Dobře.
Nebojte se. Byl zabit polda.
Najdeme toho, kdo je za to zodpovědný
a až je odhalíme, budou pykat, to si teprve užijou.
Dobrá.
Určitě to řeknu Bree.
Té mrše!
Jak to vypadá s projektem na dějepis?
Dobře. Kreslím obrázek atentátu na Lincolna.
Zlatíčko, myslím, že sešívačkou ho nezabili.
To je zbraň, a tím tato debata hasne.
Promiň, že jsem se stavila a nezavolala,
obzvlášť když to mezi námi je poslední dobou tak nahnuté.
Co se děje?
Jde o Chucka.
Penny, dala bys to prádlo
místo mě do pračky?
Jasně.
Díky.
Pojď dál.
Ty si nemyslíš, že to byla nehoda, že jo?
Ne. Kdo by něco takového mohl udělat?
Musel to být někdo, kdo se nás snažil chránit.
Ale to znamená, že by to musel být někdo kdo ví, co jsme udělaly.
Kdo další to ví? Myslím, kdo další kromě nás čtyř a Carlose?
No, Susan to řekla Mikeovi.
- A já to řekla Benovi. - A já Tomovi.
- Tys' to řekla Tomovi? - No, ty jsi to řekla Benovi.
Dobře, tak Ben a Mike a Tom, ale to je vše, ne?
Nikdo další to neví?
Nikdo.
Až na to, že Tom to řekl Bobovi.
Tohle si musíme napsat.
Takže, lidé, kteří u toho byli, jsou v oranžovém rámečku.
Lidé, kterým to řekli ti, co u toho byli,
jsou v modrém, a zelené šipky naznačují, kdo jim to řekl.
Páni. Tohle by nám šlo,
ale v konspiracích žádná sláva. Co znamená ten otazník?
To je ten, kdo napsal dopis.
Myslíš, že to on zabil Chucka?
Kdo ví? Ze všeho nejdřív si ani nejsme jisté, proč ten dopis vůbec poslal.
"Vím, co jsi udělala. Je mi z toho zle."
"Řeknu to."? Zní mi to jako výhružka.
Ale proč zabíjel někoho, kdo měl stejný cíl?
Nedává to vůbec žádný smysl.
Nic z toho nedává smysl. Chci říct, tyhle lidi přece známe.
Nikdo z nich by nespáchal chladnokrevnou vraždu.
Bože.
Co když to ví někdo další?
Zdravím. Tak co holky?
Juanita škemrala k obědu zmrzlinu.
Co jste jí řekla?
Je větší než já. Co myslíš, že jsem jí řekla?
A nedívej se na mě tak. Říkala jsi, že do krmení budeš doma.
Omlouvám se. Po celém městě jsem se sháněla po manželovi.
Carlos bez dovolení opustil včera v noci léčebnu a nemám tušení, kde je.
Chceš nápovědu?
Vy víte?
Asi před dvěma hodinami si vzal nahoru plechovku,
opilý jako nadhazovač Red Sox na deváté metě.
Karen, nevím, jak vám mám poděkovat.
Mám pevný příjem. Co takhle použít představivost?
Díky bohu! Tak jsem se bála! Kde jsi byl včera večer?
Můžeš mi říct pravdu. Nebudu tě soudit. Zcela tě podpořím.
Vstávej, ty ubohý ochlasto! Kde jsi sakra včera večer byl?!
Tam, kde jsem teď?
Au! Jsem doma!
Ne, ne, ne, ne, ne, ne. Otevři oči. Soustřeď se.
Dobře, poté, co ses odhlásil z rehabky a dostal ses do auta,
Kam jsi jel?
Jel jsem do baru.
Vypil jsem spoustu panáků...
A nic moc dalšího si nepamatuji.
Pamatuješ si, že bys někoho zabil?
Co?
Podívejme, kdo náhle vystřízlivěl.
O čem to mluvíš?
Chuck Vance byl včera v noci zabit. Srazilo ho auto.
Chuck je mrtvý?
A ty si myslíš, že jsem to udělal já?
No...
Myslíš si, že jsem někoho zabil?
Ehm. Alejandro.
To není jako tenkrát, Gaby!
Byl jsi rozčílený, taky jsi pil. Auto ho srazilo na Lake Street.
A to je pár bloků od léčebny.
Nevzpomínám si.
Musíš. Policie už to vyšetřuje.
Hledají svědky. Snaží se najít to auto.
Počkej. To je ono. To auto!
Jediné, co musíme udělat, je zkontrolovat auto. Pokud jsi ho srazil ty, bude to na něm poznat.
Zlato, kde je tvoje auto?
To je docela dost dobrá otázka.
Proč jsi rozsvítila?
Dohlížím na tebe. Jak ti je?
Fajn.
Vážně? Protože minulou noc ses pokusila zabít,
a to ještě předtím, než ses dozvěděla, že je tvůj přítel mrtvý.
Každého by napadlo, že na tom teď budeš emocionálně všelijak.
Byly to zajímavé dny, ale držím se.
Vidíš, to je ten problém.
Nevěřím ti.
Nemusíš mi to věřit.
Co musíš akorát udělat, je, že až odsud půjdeš, zhasneš světla.
Bree, potřebuješ o tom mluvit.
Potlačování pocitů není zdravé.
A od kdy jsi ty terapeut?
Aha, promiň. Mám za sebou úvod do psychologie
a jednou jsem spala se svým cvokařem. Myslím, že to je má kvalifikace.
No, ač to jsou velice působivé reputace,
do mých pocitů ti nic není.
Je mi do nich od chvíle, co jsem tě nachytala,
jak ses málem nechala sežvejknout byznysem Smith & Wesson.
Takže teď odtud neodejdu,
dokud mi neřekneš proč.
Nemůžu.
Jsou v tom zapletení i další lidé. Lidé, které znáš.
Inu... Dokážu držet jazyk za zuby.
Renée...
Ale, můžeš mi věřit. Jsme kamarádky, ne?
Ani ne.
Ani ne?
Nechci být hnusná. Ano, chci říct, byly jsme--
Ano, scházíme se. Byla jsi u mě doma, já byla u tebe.
Jsme k sobě přátelské, ale to z nás nedělá přítelkyně.
Dobrá.
Víš, jak to myslím.
Ty a já spolu nemluvíme o důležitých věcech.
Nikdy jsme spolu nevedly hlubokou konverzaci. Nejsme...
Kamarádky.
A teď jsem tě rozčílila a to jsem nechtěla.
O mě si nedělej starosti. Je mi fajn.
A mimochodem,
myslím, že žádné přátele nemáš.
Popravdě, myslím, že ti ani na nikom jiném nezáleží,
protože pokud by ti záleželo, ani bys neuvažovala o tom,
že rozprskneš svůj mozek na zeď v nějakém levném motelu.
Dobrá, to by stačilo. Mohla bys, prosím tě, vypadnout z mého domu?
Ne!
Ne, dokud tě nepřesvědčím, že sama pro sebe nejsi nebezpečím.
Nedovolím nikomu, aby se zabil, ne před mýma očima.
Znovu si tím projít nechci.
Tohle je pohřeb. Musíš se přestat usmívat.
Promiň. Jen se mi hrozně ulevilo.
Opravdu jsem si myslela, že už to mám spočítaný.
Jo, měli jsme štěstí.
Poslyš, nedokážu ti dostatečně poděkovat za všechno, co pro mě děláš.
O nic nejde.
V jednu chvíli nastupuješ do letadla do Paříže,
vzápětí se postavíš na moji stranu.
No, přece víš, že navzdory všemu
pořád pro mě znamenáš všechno na světě?
Pokud jsem to nevěděla předtím, vím to teď.
Hele, vím, že se to Paříži nevyrovná,
ale nechceš se později stavit na filmový večer s dětmi?
To by bylo skvělé.
Přinesu pizzu, tak nebudeš muset vařit.
Fantastické.
Lynette.
Pardon.
Tady máte, drahoušku.
Děkuji vám.
Nemůžu uvěřit, že jsem si na pohřeb zapomněla vzít kapesníčky.
Nechte si je.
Já na pohřbech nebrečím. Už ne.
Ne?
Ne. No, když jste mladá,
smrt je vždy obrovský šok,
jako by byl vesmír nespravedlivý.
Ale když se dožijete mého věku,
přijdete na to, že smrt je jen konec příběhu.
Přijdou telefonáty.
Uroníte pár slz.
A pak se dáte dohromady a oslavíte život.
To je ono.
- Co? - Moc vám děkuji!
Ani nevíte, jak moc jste mi pomohla.
Tak to jsem ráda.
Byla jste si s mým synovcem blízká?
- Né. - Aha.
Ale jednou mě vyslýchal.
Vykonával záslužnou práci.
Gaby, máš minutku?
Poslyš. Jak si Alejandro říkal?
Vážně? To se o tom chceš bavit teď?
Chuck mi to říkal při výslechu, ale nemohu si vzpomenout.
- Pablo? Paco? - Ramon Sanchez.
To je ono. A žil v...
Oklahoma City. K čemu to potřebuješ?
Já... chtěla jsem mu zapálit svíčku.
A myslela jsem, že bych na to mohla znát všechna jeho jména.
Takové svíčky se zapalují jen pro ty, kterým přeješ požehnání.
Přesně tak a on byl zlý chlap.
Půjdu tu svíčku sfouknout.
Co tu sakra děláme? Všude tu jsou samí poldové.
Je to pohřeb policajta. Co jsi čekal? Klauny?
To, že tu jsem, je pro mě obrovský risk.
Ne, vzdáváš mu svoji úctu. To nevinní lidé dělají.
Dobře.
Když jsem tak nevinný, tak proč na mě tamten polda pořád tak zírá?
Prostě se přestaň chovat tak vinně.
Stačí, aby se jednou podíval na tvůj obličej a už--
Zdravím, strážníku.
Zdravím. Carlos, že? Pamatujete si mě?
Ne.
To mě ani nepřekvapuje.
Byl jste pěkně zřízený, když jste minulou noc dorazil na stanici.
Tys' jel na policejní služebnu?
Jo. Říkal, že se chce přiznat.
Něco ohledně praštění někoho svícnem?
Carlosi, to jsi neměl.
Co ještě říkal?
No, to bylo v době, kdy přišla ta zpráva s detektivem Vancem
a rozpoutalo se peklo.
Než se to usadilo, byl pryč.
Takže kdo byla ta osoba, kterou jste napadl?
To budu já.
Vy?
Jo. Jsem tak trochu kvítko.
Vy jste udeřil svoji ženu svícnem?
Oplatil mi to.
Bránil se, zrovna jsem ho přetáhla baseballovou pálkou.
Chcete vznést obvinění?
Nebo vy?
Jsme za dobře.
To, co si děláme, není zrovna pěkné, ale funguje to.
Tak kdo to byl?
Kdo byl co?
Ta osoba, kterou jsi znala, co spáchala sebevraždu.
To je něco, o čem mluvím jen s přáteli.
Byla to moje matka.
Už to jednou předtím zkusila.
Prášky.
Ale našla jsem ji včas.
A pak... jednou ráno... jsem ten pohled v jejích očích viděla znovu.
Ne... smutný, prostě...
Prázdný.
Přísahala mi, že bude v pořádku, takže jsem...
Šla jsem do školy.
A když jsem se vrátila,...
No... Jak jsem to mohla vědět, že tentokrát se jí to povede?
Renée, to mě mrzí.
Jo.
Přesně to stálo v dopise. "Mrzí mě to."
Přesně to.
Po zbytek života už nebudu mít mámu
a ona si myslí, že ta dvě slova...
to spraví?
Před mnoha lety
se naše sousedka a dobrá kamarádka...
zastřelila.
Všechny nás to zlomilo,
nešlo nám to do hlavy.
Ale nějak se stalo, že když jsem byla v tom hotelovém pokoji sama,
zapomněla jsem na všechnu tu bolest, co mi způsobila.
V těch příšerných okamžicích
jsem myslela, že možná znala odpověď.
Ale pak ses objevila ty. Díky Bohu.
Vždycky budeš člověk, který mi zachránil život.
A teď, když jsem měla čas o tom přemýšlet,
uvědomila jsem si, že to z tebe dělá nejlepšího přítele, kterého jsem kdy měla.
Ahoj! Koukejte, kdo je tu s pizzou a DVD.
Od Maria. Ta je výborná.
Mami, ty jsi nechala tátu, aby vybral film?
Hej, můj vkus na filmy je stejný jako vkus na pizzy.
Super, takže to znamená, že pizza bude černobílá a 3 hodiny dlouhá.
No dovol.
"Občan Kane," "Marty," "Casablanca".
Co mají tyhle filmy společného?
Usnuli jsme u nich?
Jsou to klasiky.
"Podívejme se na tebe, dítě."
Podívejme se na můj iPhone, tati.
Hej! Buďte hodní.
Jsem si jistá, že tentokrát táta vybral něco zábavného.
Cos' přinesl?
"Zrzoun"
Tome, vůbec to neulehčuješ.
Proč? Co jsem z toho viděl, je úžasné.
Naši mě vždycky před koncem posílali spát.
To se... To se tam nadává nebo něco takového?
Něco takového. Jdeme jíst?
Všechno v pořádku?
Jo. Já jen, že...
sis nikdy nepamatoval, že mám ráda tenkou kůrku.
Ale to nevadí. Díky, že jsi ji přinesl.
Kdo má hlad?
Já.
Dobré zprávy. Policie našla to auto.
Nechal jsi ho na jejich parkovišti.
Díky Bohu.
Paní McCluskey nás tam zítra po snídani vezme.
Pak tě odvezu zpět do léčebny.
To zní jako plán.
Miláčku.
Moc se za všechno tohle omlouvám.
Vím, že je toho teď na tebe a děti kvůli mně moc.
Budu se snažit vrátit vše do pořádku, co nejdříve to půjde.
Na nás nemysli.
Ty mysli jen na to, jak se uzdravit. Já pevnost ohlídám. To není problém.
Ještě něco ti potřebuji říct.
Copak?
Miluji tě.
Vím, že to víš.
Jen si nemyslím, že si to dost říkáme.
Taky tě miluji.
Ještě něco.
No?
Jestli ještě jednou půjdeš na policii
a budeš se k něčemu přiznávat, aniž by sis o tom napřed promluvil se mnou,
budu zakopávat v lese další mrtvolu.
Rozumíš?
Dobře. Uvidíme se ráno.
Chceš pivo?
Ty máš belgické?
- To miluju. - Já vím.
Díky za sklizení ze stolu.
Věřím tomu, že to je ta nejtěžší věc na našem rozchodu.
Bože, pro mě? Špinavé prádlo.
Zjistil jsem, že si raději kupuji nové ponožky,
než abych pral ty špinavé.
Hele, ještě jednou moc díky, že ses vzdal výletu. Hodně to pro mě znamená.
Neřeš to.
A prosím, omluv se Jane.
Musí zuřit.
To pochybuji. Není taková.
Tome, znám ženské.
Jak tu teď mluvíme, určitě z Eiffelovky padá k zemi voodoo panenka Lynette.
Ne, je to zvláštní, ale...
Jane si nepotrpí na hněv.
Dobře.
Ty... Ty ji neznáš. Ona... dokáže odpouštět.
Fajn. Chápu. Je báječná.
No, dám ti příklad. Nikdy by mě nekritizovala za pizzu, kterou jsem přinesl.
Cože?
No, ty jsi musela vypíchnout, že jsem nepřinesl tu s tenkým těstem.
Já vím, já vím. V momentě, kdy jsem to řekla,
jsem si uvědomila, že jsem to říkat neměla. Prostě to ze mě... vylítlo.
Přesně. Je to... Je to takový tvůj reflex.
Nemůžeš si pomoct.
No...
Možná je to proto, že stále doufám, že když ti něco znovu zopakuji,
možná mě konečně uslyšíš. Chci říct...
23 let ti říkám, jaký druh pizzy mám ráda,
a pořád ses neobtěžoval si to zapamatovat.
Nutí mě to si připadat jako, že ti na tom nezáleží.
Páni, to mě nenapadlo.
Já vím.
Neměl jsem tě přirovnávat k Jane.
To nebylo správné.
To je v pohodě.
Opravdu se k sobě hodíte, co?
Pak si myslím, že bys měl odletět do Paříže.
Cože?
Jo.
Protože jinak si vždy budeš říkat, jestli by tě neudělala šťastným.
A neřekli jsme si, že to byl důvod našeho rozchodu?
Mohl bych i tak zůstat a kouknout na film?
Samozřejmě.
Susan?
To si ze mě děláš srandu.
Susan, co myslíš, že děláš?
Tenhle dům si pamatuji.
Vyběhne chlap do půli těla, a nedostanu za odvoz.
- Tady. - Ne, ne, dejte to zpátky. Tentokrát zaplaceno dostanete.
Zlato, promiň, ale musím odjet.
- Všechno je to v dopise. - Co to poslední dobou máš s těmi dopisy pořád?
Už jsi spal, když jsem přišla včera z toho pohřbu.
No tak když jedeš do New Yorku, tak mě máš vzbudit!
Nejedu do New Yorku. Jedu do Oklahomy.
Teď jsem... jednoduše zmatený.
Dobrá, dvě minuty.
Ptal ses mě, proč se pořád cítím tak vinná.
Konečně jsem na to přišla. Měl mobil.
- Kdo měl mobil? - Alejandro.
Když jsme jeho tělo zakopávaly, zazvonil mu mobil.
Víš, co to znamená?
Že měl opravdu dobrého operátora?
Znamená to, že má rodinu. A oni nemají tušení, kde je.
Musí je to drásat.
Totiž, ano, udělal něco strašného. Ale ne oni.
Neměli by trpět oni.
A co přesně s tím budeš dělat?
Ještě si nejsem jistá.
Jen vím, že musím zjistit, jestli jsou v pořádku.
Myslím, že je to jediný způsob, jak se můžu vrátit do normálního života.
No, pak hádám, že bys měla jet.
Ahoj! Kam máš namířeno?
Jen... jedu navštívit jednu rodinu.
To zní zajímavě. Tak si výlet užij.
Je to osamělý byznys udržovat tajemství.
To proto všichni hledáme někoho, komu se můžeme svěřit...
Spojence, který pochopí.
Rádce, kterému můžeme věřit.
Přítele, který nebude soudit.
Ano, všichni potřebujeme pomoc s ukrýváním
těch nejtemnějších pravd našich životů.
Protože jakmile vyzradíte jedno tajemství,...
objeví se brzy další.
Překlad: Nine9, Jirka164 Korekce: Marky852
www.zoufalemanzelky.com